Oversatt av Team NB Sub. Takk til NG Serier.
Mitt navn er Henry Morgan. Historien min er lang...
Over årene har jeg studert døden for å kunne oppheve forbannelsen min.
Noe skjedde for nesten 200 år siden... Og jeg ble forvandlet.
Mitt liv er som ditt... Bortsett fra en liten forskjell.
"Det slutter aldri"
Hver gang jeg dør, vender jeg tilbake i vann, og alltid naken.
Nå vet du det samme som meg om tilstanden min. Det er en lang historie.
Ta den. Ta telefonen din.
Hvor er du? Kan du skynde deg?!
Hvor er du? Jeg må snakke med deg! Hva er det du gjør?
-Vent... Stopp bilen! -Vi er midt på broen.
-Nei, stopp bilen...! -Hva faen gjør du?!
Hva faen gjør du?
Er du sprø?
Ikke gjør det!
Du kan lære mye fra en kropp... Hvordan livet var levd, smerten deres,-
-lidelser, livserfaringer. Selv om de var elsket.
Men det en kropp ikke kan si er: Hvorfor!
Og for de etterlatte er det det eneste som betyr noe.
Nå, doktor... Dødsårsaken fremgår tydelig.
Jeg kunne ikke være mer enig. Dødsmåten... En ulykke.
-Forstått. -Hva?
Fyren har en øks i hodet. Det er helt klart et drap.
Vitner hører offeret, og en nabo kjæftet 20 minutter før han døde.
-Bare gjør det. -Bra.
Fra tøyet hans kan vi se at han er en fotballtilhenger. Jeg antar det var kamp i går-
-ut fra tumultene i gaten min, og jeg forstår det slik at det var en stor kamp?
-Ja, temmelig stor. -Han var full og trodde sikkert-
-at strømsvikten vi hadde i går bare var parabolen hans.
Så, med et liv fylt med inaktivitet-
-og en stille tilværelse, beslutter vår venn seg for å handle.
Fra tjæremerkene på knærne vet vi at han var på taket.
Han hadde øksen i munnen... Det var spon i tennene hans.
Fukten og de våte bladene på skoene tyder på at han gled og falt.
Det lille bruddet på L5 oppstod da han landet på ryggen. Og så...
Tok tyngdekraften seg av resten. Ikke en elegant måte å dø på, men fremdeles et uhell.
Er det den offisielle dødsårsaken? Greit for meg. Da kommer jeg tidligere hjem.
Denne på den andre siden, er ganske mistenkelig.
Nei. Hun er helt klart et selvmord. Vitner så henne klatre over kanten-
-av 59. Street broen og hoppe.
-Hvorfor? -Se på dette.
Vi fant maling under neglene hennes. Det er blybasert,-
-noe som ikke er brukt på broen siden -76. Det betyr at hun klorte dypt nok-
-til å skjære gjennom et dusin lag. -Så trakk hun seg bort til kanten.
Eller klamret hun seg for sitt liv? Rifter antyder at hun kjempet...
Og så er det vinkelen på bruddene i storetåen og skinnebenet hennes,-
-som antyder at hun var vendt mot broen da hun hoppet. Alle hopperne jeg har undersøkt-
-har ikke hoppet baklengs. Det skjer bare ikke.
Denne kvinnen ble drept.
-Forstått. Vi ser på det. -Hva? Vent...
Hun kunne ha dreiet rundt i fallet. Fordi han sier det, så gjør det det ikke sant.
Ja, men han har ikke tatt feil enda.
Lei for at jeg har ødelagt kvelden din, detektiv.
Oversatt av Team NB Sub
Forklar meg dette: Hvordan kan brohopperen være et mord?
Jeg trodde vi hadde vitner som så henne krype til kanten.
Et dusin til som så henne falle i vannet, og en sjåfør som sier at hun var ulykkelig.
-Han brukte ordet hysterisk. -Jeg er kanskje ny på denne avdelingen,-
-men ligner det en and, og høres ut som en... Hva er det jeg ikke ser her?
Rettsmedisineren ser annerledes på det. Noen ganger kan en and være en elg.
-Han har vært veldig hjelpsom i flere saker. -Det ser jeg i rapportene dine.
Jeg så også på filen din...
-Jeg beklager med mannen din. -Takk.
Du får ingen spesielle hensyn pga det. Jeg trenger deg skjerpet. Forstår du det?
-Ja, det tror jeg. -Bra.
Hva hopperen angår, så kan det være flere grunner til at hun har landet baklengs.
Vi har en tavle full av ordentlige mord. Er rettsmedisineren din så god som du sier-
-tror jeg at vi kan finne en mer effektiv bruk av talentet hans.
Lucas, visste du at en alminnelig person har 25 midd i øyenbrynene sine?
-De lever av oljen vår, og ligner snegler. -Det var ny informasjon.
Og noe jeg nå ikke kan glemme... Politiet ringte. De anmoder oss-
-til å si at hopperen er selvmord. -Det er ikke selvmord.
Ønsker de at det skal være det, så må de finne en annen rettsmedisiner.
OK, foreldrene til offeret, Vicky Hulquist, er her for å identifisere henne.
-Vis dem bilder. -De vil snakke med deg.
Lucas, vi har snakket om det før. Jeg snakker aldri med familien.
-Det er alt for følsomt. Men de nekter å gå.
Hva vil du ha meg til å gjøre?
Ring til detektiv Martinez. Få dem... Herregud...
Hva?
Jeg vil ikke anbefale å komme inn hit.
Hun er virkelig borte.
Hør, jeg... Jeg beklager deres tap.
-Vi anbefaler at familien ikke ser liket. -Hva var det som skjedde?
-Hun falt i døden fra broen. -Hun tok ikke livet av seg selv.
-Forstår du meg? -Alex.
Hun studerte klassisk. Hun skulle til Paris denne uken for å studere.
Er det noen beviser for at noe annet har skjedd?
Hør her, jeg anbefaler at dere snakker med politiet om det.
Jeg spør.... deg.
Hoppet hun?
Jeg forstår den smerten dere gjennomgår.
Har du barn?
Nei, det har jeg ikke.
Da har du ingen idè om hva vi gjennomgår.
Navnet hans er Abraham. De har ikke kunnet finne noe av familien hans.
-Hva vil da skje med han. -På et barnehjem, går jeg ut fra,-
-med mindre noen adopterer han.
-Hvis det bare var så enkelt. -Hva kan være enklere-
-enn impulsivt å forplikte seg for resten av livet?
Du har problemer. Jeg tror ikke han slipper deg.
-Så? -Veldig bra.
Nei, for mye hvitløk. Du har normalt en bedre smakssans.
Hva er galt?
-Jeg møtte foreldrene til et offer i dag. -Virkelig? Det er et bra skritt.
Nei, det er en dårlig idè. Nå tenker jeg bare på saken.
De finner aldri ut av hva som skjedde med datteren deres.
Ingenting kan godtgjøre tapet av barnet deres,-
-men magefølelsen at det ikke gir mening, vil alltid være der.
Gjør noe med det da.
-Jeg har fortalt politiet det. -Jobben din.
-Du studerer lik slik at du kan bli ett. -I det minste er det klinisk.
Jeg har valgt livet så jeg ikke skal involveres i følelsesmessig kaos.
For noen av oss er følelsene hele ideen ved livet.
Hvilket minner meg på... Du må gå. Jeg har en date på vei.
Jeg møtte henne på Eharmony. Jeg håper hun ligner bildet sitt.
-Hvem er det? -Nei...
Abraham!
Hva er problemet? Alle lyver på bilder på nettet.
-Men det er ikke deg. -Selvfølgelig er det meg. Bare ikke i dag.
Ikke alle kan forbli 35 for alltid.
Hopperen, Vicky Hulquist, hoppet i døden et sted midt på broen.
I hvert fall i følge øyenvitnene.
Men øynene er det vi minst skal stole på, med mindre det selvfølgelig er mine.
-Kom deg vekk, narr. -Når man faller fra en bro,-
-så akselererer kroppen din til ca 16 km/t pr etasje.
Så herfra er fallet ca 112 km/t. Vannet vil være som betong.
Når man lander vil knokler og hofte smadres, og bli drevet inn i organene dine.
Hvis du overlever, vil du ikke unngå å synke.
Alt annet likt, så er det en av de værste måtene å dø på. I hvert fall i topp 20.
-Hei, Abe. Hvordan var daten din? -Vi var midt i desserten da du ringte.
Hard natt, hva?
Dårlige nyheter. Jeg har akkurat opplevd den 22. dårligste måten å dø på.
Det var en annen på broen. Nå kan jeg bevise det.
Du hadde selvfølgelig rett. Malingen under neglene hennes matchet det på broen.
Men vent... Det er mer.
Jeg fant dette under neglen.
-Hud. -Ja.
-Matcher det den avdøde? -Nei.
Noen hun klorte før hun døde?
Kanskje. Godt arbeid, Lucas.
-Kall det for bursdagsgaven din. -Det er ikke bursdagen min.
Årsdag? Noen etterlot en gave på skrivebordet ditt.
"Det så smertefullt ut. Beklager døden din. Med vennlig hilsen: En fan."
Jeg sier: "Vi er lik, du og jeg."
-Vi deler den samme smerten og forbannelsen. -Hvordan er det mulig?
Jeg er like forvirret som deg.
-Går det bra? Jeg vil ikke forstyrre. -Noen ganger fører fantasien min meg bort.
Det har jeg lagt merke til. Du hadde nytt om hopperen.
Ja, en annen var på broen før hun døde. Det var to fotavtrykk på avsatsen.
-Hvordan vet du det? -Fordi jeg kjørte forbi med syklen min.
-Klatret du ut på broen? -Jeg er ikke redd for høyder.
Og hva med død?
Et litt mer komplisert forhold. Unnskyld meg.
-Var det fra ham det ringte? -Hvem skulle det ellers være fra?
Han fulgte etter meg, Abe. Han var på broen.
-Så han så deg? -Ja, han så meg dø. Så meg forsvinne.
Han driller meg nå. Han vet alt om meg, men jeg vet ingen ting om ham.
-Det er ikke helt sant. -Jo!
Han sier han feiler det samme som meg. Men unnskyld meg hvis jeg er skeptisk.
Nei, jeg mener papiret. Dette er gammelt papir.
Kan du se vannmerket i designet? Det er veldig gammelt.
-Kan du finne ut av hvor det er fra? -Jeg gjør mitt beste.
-Unnskyld, jeg forstyrrer. -Kom inn, detektiv.
Jeg ville la deg vite at hun sjekket inn på flyet.
-Hvem? -Vicky Hulquist.
Jeg gravde litt, hun skulle åpenbart til Paris, og sjekket inn.
Underlig oppførsel for en som vil begå selvmord, ikke sant?
Det er et par underlige ting ved denne saken.
Skolens adresse. Blir du med?
Vicky var gangens leder.
Hun var fantastisk, superglad, lot oss gjøre det vi ville.
Hvis du var ensom, slo opp med en fyr, så gikk man til Vicky.
Her er rommet hennes.
-Perfekt. Takk. -Det var så lite.
Unnskyld at vi forstyrrer, Mr og Mrs Hulquist.
-Jeg er detektiv Martinez. -Vi har møttes. Har dere gjenåpnet saken?
-Har dere funnet noe? -Det er fremdeles et uforklarlig dødsfall.
Vi prøver bare å finne ut mer om Vicky.
OK, hvordan kan vi hjelpe dere?
Er det noe dere kan fortelle om henne? Noen kjærester?
Hun hadde ingen kjæreste akkurat nå. Hun slo opp med en for ca seks måneder siden,-
-men jeg tror at han reiste til Stanford. -Hun var en aktiv jente.
Det har hun alltid vært.
Vet dere hvem som tok dette bildet?
-Nei. -Andre hobbyer, interesser, venner?
-Vi har ikke snakket mye i det siste. -Ja, hun jobbet mye på en oppgave.
De oversatte et gammelt manuskript som de fant i Egypt.
Det er en skriftrull. Det har lag ovenpå hverandre.
-En kodeks? -ja, noe slikt.
-Du sa at "de" arbeidet på det. -Professoren hennes og et par medstudenter.
Jeg ville gjort alt for... å holde henne igjen.
Se hvor perfekt hun var.
Hun var pen.
Dere skal ikke bekymre dere. Vi finner den som gjorde dette.
Sa du akkurat til moren til et offer at du ville løse saken?
-Endelig omtaler du henne som offeret. -Jeg bør ikke engang undersøke dette.
Hva skjer når de ringer til sjefen min og sier: "De lovte å løse saken"?
-Da får vi heller løse saken. -OK, stopp...
Uansett hvor hardt vi prøver så finner vi kanskje aldri svarene.
-Noen av sakene er uoppklarte i åresvis. -Jeg har tid nok.
-Hun beholdt et bord ved Browning. -Er det læreren hennes?
Han er et geni. Jeg vet det ordet blir brukt i fleng, men han er virkelig det.
Han kan syv språk. Han snakker oldgresk. Vi er heldige som har han.
Han kunne undervise overalt i verden.
Dere må tro at jeg er tullete, men... Jeg må be dere om å ta på disse.
-Det er mye sikkerhet for en bok. -Ja, de kan være paranoide her.
Det handler mest om kontaminering.
-Kan jeg presentere... kodeksen. -Det er deres liv. Husk det.
Deres liv, registrert etter hverandre. Vår jobb er å oversette,-
-og ved å gjøre det få dem brakt til live igjen.
Les om igjen Euripides oppgaven. Jeg vil ha innlevering fra dere på fredag.
-Hvordan kan jeg hjelpe? -Noen få spørsmål om Vicky Hulquist.
Hva enn jeg kan gjøre for å hjelpe. Hun var en av mine smarteste elever.
-Er det denne rullen hun arbeidet på? -Det er det, det er en kodeks.
De nederste lagene er på latin, og vi trodde først det var et brev om avlinger.
"Post diebus messis, aere perennius"...
"Foruten høstdagene, mer varig enn bronse"-
-"er kjærlighet." "Est amo" er "kjærlighet."
-Det er et kjærlighetsbrev. -Det stemmer. Hvor har du studert?
Guam.
Vi fikk vite at Vicky brukte det meste av sin tid her med deg.
Jeg, i mangel på bedre. Jeg tror kodeksen var den egentlige tiltrekningen.
Vi var klar til offentliggjøring, og det var slik en skam.
-"De siste latinske elskere." -Vickys tittel. jeg gikk med på den.
-Har Vicky fremdeles et kontor her? -Bakover der.
-Røyker du, professor? -Nei, hvordan det?
-Jeg hadde håpet å bomme en. Måten du holdt pennen på...
Gamle vaner forsvinner ikke så lett. En gang imellom glemmer jeg det.
-Jeg vet hva du mener. -Hvor nært var du Vicky?
Ikke... særlig nært. Vi var kollegaer.
Vi var ikke sammen personlig, hvis det er det du mener.
Jeg har hatt litt problemer med å knytte meg til denne generasjonen.
Jeg var i operaen da jeg hørte nyheten....
Med min kone.
De hadde en affære.
-Det vet vi ikke. -Jo, det gjør vi.
Han sa at han røykte en gang i mellom, og det var sigarettmerker på Vickys ark.
-Hun kunne ha røykt. -Jeg så tenner og lunger. Ikke røyker.
-Det var han som tok bildet. -Hvordan vet du det?
Hun bar et tørkle på bildet. Shahtoosh fiber... Det lå på bordet.
Jeg kan si at det var ganske smakfullt. Synes ikke du at det er merkelig?
Det sa jeg ikke. Han så aldri på Vickys bord, og ga uoppfordret et alibi.
-Alt sammen er tilfeldig. -Noe må knytte ham til ofret.
-Akkurat. -Som DNA?
Det er hudprøvene fra ofrets fingernegl. Dette er DNA fra blyanten.
Er det den type konkret data du vil ha?
Det ser ut som dette krever en feiring, ikke sant?
Jeg kan, hvis... Bare gå tilbake til arbeidet. Det er i orden. Helt fint.
-Inntil nylig var dette landbruksjord. -Nylig?
-Disse husene har vært her lengre enn oss. -Det avhenger av ens perspektiv.
Husene var ikke her før på 1800-tallet, og disse ikke før det siste århundre.
Denne blokken var populær blant kunstnere. Jeg tror George Gershwin pleide å bo her.
-Cecil B. Demille... -Ingen lærdom, vi skal sjekke alibiet -
-og se om han virkelig var i operaen. -Ja, du har rett.
-Det var lenge siden. -Kan jeg by på te eller kaffe?
Nei, ellers takk. Vi følger bare opp-
-et drap som skjedde natt til mandag. -Jeg har hørt om det. En av James elever.
-Så fryktelig. -Var dere i operaen?
Det er korrekt. "Madame Butterfly."
-Var dere sammen hele kvelden? -Ja.
Ja, unnskyld, men hva har det med selvmordet å gjøre?
Bare rutine. Vi lager en tidslinje for mordet.
Det må ha vært vanskelig å sitte ved siden av din mann og lytte til en opera om svikt.
-Unnskyld? -Det er ikke for å gjøre Dem forlegen.
Jeg vet hvordan det er å være glad i noen, men ingen grunn til å lyve.
-Vi var i operaen. -Du var i operaen. To billetter her...
En rullet sammen, den andre uten en rynke. Du ventet utenfor, han kom aldri.
Du kjente til affæren, og forsøkte å få det til å virke.
Alle bildene er støvete, unntatt dette.
Det ble stilt opp der for å minne ham på da han var ung og forelsket.
Jeg kan forstå hvorfor du prøver å beskytte ham.
Du vil ikke bringe familien i forlegenhet.
-Huset er arvet gjennom generasjoner. -Hvordan kan du vite det?
Familielikheter.
Fru Browning, hvis De lyver, kan De arresteres for -
-å hindre etterforskningen. Jeg spør en gang til...
Var Deres mann med i operaen?
Nei.
Vi kjenner til affæren. Og kona Deres... fant ut av det.
Vicky reiste for å lese i Paris.
Livene deres falt fra hverandre, så du gikk opp på den broa-
-for å få en slutt på alt sammen. -Nei.
Vicky kom for å stoppe deg, og hun gled.
Det var ikke min feil. Det var en ulykke.
Jeg elsket henne mer enn noen andre.
Jeg trodde ikke jeg hadde styrken, men det hadde jeg.
-Styrken til hva? -Å slå opp med henne.
Tror dere på den fyren? Han slo opp med en lekker ung pike.
Hun var 22. Hun... hadde hele livet foran seg.
Hva ville skje når tiden innhentet oss?
En 30-årig kvinne med en 65 år gammel mann?
Jeg elsket henne så mye at jeg oppga min egen lykke for henne.
Han snakker sant.
-Sier du at han ikke har gjort det? -Jeg er ikke sikker.
Han tror det er sannheten. Han tror hun drepte seg selv for ham.
Se på håndleddet hans. Det er merker fra håndjernene.
-Han har en hudlidelse... Atopisk eksem. -Det er fascinerende, doktor.
Jeg er engasjert av herr Brownings kone. Ikke flere spørsmål. Kom.
Mr Browning, ikke et ord til. -Unnskyld!
Et spørsmål til... Professor, vil du ta av deg trøya?
Mener han det? Vi sier takk her.
-Jeg får deg ut på kausjon på få timer. -Henry, hva snakker du om?
Merkene på håndleddet hans viser at han har en hudsykdom.
Og så?
Klorte hun ham, kan det bevises.
Jeg synes du sa at DNAet var fra ham.
Det gjør det! Jeg tror det skjedde under kjærlige utfoldelser...
Kanskje hun klorte ham under sex. Han elsket henne. Han har ikke drept henne.
Vi har fortsatt mange spor her. Professoren blir gjemt vekk i lang tid, doktor.
Du hjalp til med å få ham inn dit.
Hvorfor lot du meg involvere meg i den saken? En uskyldig mann er i fengsel,-
-og jeg satte ham der. -Et øyeblikk. Du vet ikke at han er uskyldig.
Hva med affæren? Hva med det falske alibiet?
Han elsket henne. Hvorfor skulle han drepe henne.
Kanskje han lyver. Kanskje hun droppet ham, og han taklet det ikke.
Så han sa han skulle hoppe, og da hun kom for å stoppe ham...
Kastet han henne ut.
Det ville være et affektmord, ikke sant? Det kastet?
Det var planlagt! Den skyldige måtte time det presist... Broen, karabinhagen.
Noen ønsket henne død, og gjorde alt for at det skulle ligne en ulykke.
Få uker i tjenesten, og allerede Sherlock Holmes.
-Jeg lærer fort. -Det har jeg sett.
Du regner det ut. Kom hit, jeg vil vise deg noe.
Jeg har undersøkt pennevennen din... Den anonyme vennen din.
-Fant du ut hvor papiret kommer fra? -Ja, men hold forventningene nede.
Det ble laget på Caserta papirmølle i Milano.
Møllen ble ødelagt under annen verdenskrig. Det er ingen ting igjen.
Logoen på toppen er et lokalt hotell... Hotell Montoliogne.
Men det har vært stengt i 60 år. Unnskyld.
Det går bra. Vi finner ut mer om den fyren.
Hotell Montoliogne, 1945
-Abigail, jeg er lei for det. -Hvorfor?
-Det vil ikke fungere. Det kan ikke det. -Jeg leste brevet ditt. Elsker du meg?
Ja. Ja, det gjør jeg.
-Men tro meg, med tiden vil det gå dårligere. -Hvem bekymrer seg for slutten.
Livet handler om reisen, uansett hvor lenge den varer.
Jeg er lei for det doktor Morgan, men jeg gir ikke opp så lett.
Der er det.
Hvis professoren snakker sant, og det tror jeg han gjør, så brøt han med henne,-
-men hun ville ikke. -Hvordan vet du det?
Hun var en kjemper. Slepemerker på skoene, og flisete negler tyder på kamp.
Så noen lokket henne ut på broen. Hun ble overrasket. Hva kjempet hun imot med?
-Lucas! -Unnskyld!
Jeg trodde det var et retorisk spørsmål. Ingen idéer. Kanskje hun skallet ham ned.
Ikke det smarteste på en avsats. Selvfølgelig. Tangen min.
Hva har vi her? Tanntråd.
Ligner menneskehud. Sjekk det mot professor Brownings DNA.
Det er ikke nødvendig. Vi har et lik til.
Løslatt etter kausjon for få timer siden. Studentene sa at han virket motløs.
-Selvmordsbrev. Tydelig hva som har skjedd. -Jeg er enig.
Denne mannen ble myrdet.
La oss få et overblikk. Hva er det vi ser her?
En død fyr med et selvmordsbrev. Ingen merker på armene, ingen tegn på kamp.
-Blod over hele gulvet. -Jeg tenker du har sett en del av disse.
-Mer blod enn normalt? -Kanskje?
-Hva mener du, Henry? -Han gikk på stoff... Bedøvet.
Ibuprofen diphenhydramine.
Kanskje han tok det selv... Litt flytende mot.
Ikke med mindre han skulle bruke mot til å be en annen om å skjære i håndleddene.
Se på snittene. De går innenfra og ut.
Alle selvmord jeg har sett... Si ifra hvis jeg tar feil, betjent Hanson,-
-hvis du har andre erfaringer... er gjort utenfra og inn.
Det er også laget av en venstrehendt.
-Hvordan vet han det? -Henry, hvordan vet du det?
Selvmordsbrevet. T'ene er skrevet med bakover vendt hellning.
Og beskjeden... "Amor er separa vix deo conceditur..."
"Selv Gud har vanskelig for å elske og være klok på en gang."
Fint, unntatt en liten feil. Morderen brukte "Amor" for elske,-
-istedet for navnemåten "amare." Browning ville ikke gjort den feilen.
Greit, dere hørte ham. Vi har et gjerningssted. Jeg vil ha bilder av alle som har-
-kommet eller gått de siste timene. -Sikkerhetsvideoene er her inne.
Det er den eneste skjermen vi kan bruke.
Spol tilbake.
Har du andre vinkler?
Som denne?
Kjenner du henne igjen?
Det er kona hans Miranda Browning.
-Hent henne! -Greit.
Det gjør meg vondt å høre om din professors død.
Slutt... Du skremte livet av meg.
-Hvordan kom du inn hit? -Jeg så deg taste koden tidligere.
Null, ni, tre, en.
-Slaget ved Actium. -Ordner bare litt hengepartier.
Professoren ville ha ønsket at jeg sikret utgivelsen av artikkelen.
Hvordan skadet du venstrehånden din?
-Jeg veltet. Hvordan visste du det? -Du er venstrehendt, men taster med høyre.
Det må ha vært vanskelig da han falt for Vicky, og valgte henne som medforfatter...
"Den siste latinske elsker."
Jeg så ikke navnet ditt på boken.
-Jeg fikk æren av research. Ikke viktig. -Men det sa du ikke til Vicky -
-da du ringte til henne og sa at du ville hoppe fra broa.
Du visste hun ville forsøke å stoppe deg, for hun var den typen person.
Du er en sær person. Lykke til med å bevise det.
Det blir et vitenskapelig mareritt, men professorens død blir mye enklere.
-Tror du jeg... drepte ham? -Hvilke andre valg hadde du?
Da det ble en mordetterforskning, ville advokaten hans ha gjennomhullet saken-
-så den ble droppet lenge før rettssaken.
Men begikk han selvmord... Og deri ligger det geniale.
Jeg vet du ikke ikke liker misbruk av begrepet, men jeg tror at det er passende.
Hvem ville så tvile på motivet?
Det var den perfekte forbrytelse. Du kan nå sette navnet ditt på artikkelen...
Arven din for ettertiden.
-Hvor er politiet? -Ta det rolig. De er på vei.
De pleier å være et minutt om å nå det.
Så jeg kunne drept deg nå og stukket av?
-Dette er normalt ikke din stil. -Jeg improviserer.
Men det fins kameraer! Folk vil se hva du har gjort!
Det er for sent for det. Beveger du deg, holder jeg denne mot halspulsåren din -
-og du vil blø ihjel med en gang. -Det er jeg klar over.
-Jeg tror ikke det er kona. -Hun gikk inn dit omkring dødstidspunktet.
Men hun vakler der inne, som om hun har drukket.
Herregud. Henry!
Stans!
-Slipp kniven! -Kast pistolen. Jeg kutter halsen hans.
-Jeg gjør det! Kast pistolen! -Ta det med ro.
-Kast kniven! Jeg skyter deg! -Vil du vedde? Jeg dreper ham!
Kast den! Gjør det!
Kast kniven nå!
Skyt meg i skulderen! Så mister han kniven!
Gå bort! Nei, la være!
Henry.
Det er i orden. La meg se...
Det er kun et streifesår. Du overlever.
Takk Gud.
Han går inn og anklager morderen. Uten våpen, og så ber han meg om å skyte ham.
Jeg sier dere, den fyren får seg selv drept en dag.
-Burde det ikke være på bevislageret? -Jeg var... akkurat på vei dit.
Martinez, har du et øyeblikk?
Selvfølgelig.
Jeg ba deg om å holde deg unna hoppesaken.
-Du hørte ikke etter. -Unnskyld.
Du fulgte magefølelsen din. Det er det mest verdifulle verktøyet en betjent har.
Jeg har også et annet godt verktøy.
En rettsmedisiner med en sjette sans for døden.
Ja. Hvis du fortsetter med å ta disse ned fra tavla...
Så er han din, helt og holdent.
Vickys foreldre er her for å hente tingene hennes. Jeg går ut ifra at jeg må ordne det?
Nei. De burde høre det fra meg.
Intet fjernen smerten ved å miste en man elsker. Det følger en hele livet -
-uansett hvor lang tid det går.
Man kan kun håpe på at tiden leger sårene.
Men uansett hvor sterke vi er,-
-uansett hvor hardt vi kjemper... er arrene der fortsatt.
Jeg savner henne jeg også.
Hun ville blitt 94 i år.
-Det er en mulighet for... -Hun er borte.
Du ser henne aldri igjen. Jeg fant fred med det for lenge siden.
-Du burde gjøre det samme. -Selvfølgelig.
Det er bare... Jeg visste hun ville være borte en dag.
Jeg trodde bare at vi ville være en ordentlig familie, en liten stund.
Det var vi. Men hvem har bruk for en ordentlig familie?
-Men nøt du det? -Spør du meg om jeg nøt livet mitt?
Er det ikke litt for sent å gjøre det?
Unnskyld. Tåpelig spørsmål.
Vet du hva kineserne sier? "Må du leve i interessante tider."
Vis meg en som har levd mer interessant enn oss.
Jeg vil tro at det er sant.
Hvis du vil unnskylde meg, så har jeg en soufflé i gang ovenpå.
-Bringebær? -Ja.
Uten å overdrive, vil jeg si at jeg gjorde det godt.
Skal du ta den?
-Hallo? -Hallo, Henry.
-Hvem er det? -Navnet mitt? Jeg har hatt et par stykker.
Hør...
Jeg liker ikke å leke. Hvordan fant du ut av det om Hotell Montoliogne?
Det var ikke vanskelig... Hotellregisteret. Jeg lagde et søk etter deg.
Unnskyld, jeg er fascinert. Jeg kunne ikke forstå-
-hvorfor du fortsatt bekymret deg. -Bekymret meg om hva?
Alt. Men så fant jeg ut av det.
Du er bare et barn, Henry. De første 200 årene er enkle.
-Du tror fortsatt. -Hvor lenge har du vært...?
Mer i retning av 2.000. Vil du kalle meg noe?
Kall meg Adam. Det føles som om jeg har vært her siden starten.
-Jeg synes vi to skulle møtes. -Det vil vi.
Ingen grunn til å forhaste dette forholdet.
Vi har allverdens tid.
Oversatt av Team NB Sub
Takk til NG Serier - www.NXTGN.org